Är du säker på det här?
Nej.
Det är farligt.
Om vi tar ifrån Tywin hans slott
kommer Västeros lorder att inse att han inte är oövervinnerlig.
Om vi tar hans hem, hans guld, hans makt.
Varför berättar du detta för mig?
Du bad mig att inte skicka Theon
för att förhandla med sin far, men jag struntade i ditt råd.
Nu är Vinterhed nerbränt,
Norden är invaderad av järnfödda och Bran och Rickon är borta.
Så Casterly Rock...
Jag ber dig om råd.
Har vi tillräckligt med män?
Om Walder Frey samarbetar.
Om förstärkningarna kommer från Kungshamn innan vi tar slottet
fastnar vi mellan Tywins armé och havet.
Vi förlorar kriget och dör så som far dog.
Eller värre.
Visa dem hur det känns att förlora det de älskar.
Mina ärade gäster,
känn er välkomna inom mina murar, och vid mitt bord.
Jag erbjuder er gästfrihet och skydd i ljuset av de sju.
Vi tackar för er gästfrihet, mylord.
Jag har kommit för att be om ursäkt, mylord, och för att få er förlåtelse.
Be inte mig om förlåtelse, Ers nåd.
Det var inte mig ni avvisade. Det var mina flickor.
En av dem skulle ha blivit drottning.
Nu är ingen av dem det.
Det här är Arwyn, min dotter.
Min dotter Walda, min dotter Derwa,
min dotter Waldra.
Mina äldsta barnbarn Ginia och Neila.
Barnbarnen Serra och Sarra, tvillingar.
Ni kunde ha fått en av dem.
Eller båda, om ni hade velat det.
Mitt barnbarn Marianne.
Mitt barnbarn Freya.
Mitt barnbarn...
Wertha.
Waldra.
Waldina.
Jag är Merry.
Javisst.
Och här är min yngsta dotter Shirei,
även om hon inte har börjat blöda.
Ni har tydligen inte tålamod med sånt.
Mina damer.
Alla män bör hålla sitt ord, framför allt kungar.
Jag skulle gifta mig med en av er, men jag höll inte mitt löfte.
Det är inte ert fel.
Ni vore ett åtråvärt parti för vilken man som helst.
Jag gjorde det inte för att ringakta er, utan för att jag älskar en annan.
Mina ord kan inte ställa till rätta den orätt jag har gjort mot er och ert hus.
Jag ber om er förlåtelse
och jag lovar att göra allt för att Freys av Korsningen
och Starks av Vinterhed återigen ska kunna vara vänner.
Nåväl.
Där är hon ju.
Kom närmare. Låt mig få titta på er.
Jag kan fortfarande inte se er.
Gamla ögon.
Kärlek.
Är det vad Starks av Vinterhed kallar det?
Så ärofullt. Jag kallar det ett vackert ansikte.
Mycket vackert.
Vackrare än de andra här, helt klart.
Och hon har fina former, också.
Ni försöker dölja det i den där klänningen.
Om ni vill dölja henne
skulle ni inte ha tagit hit henne alls.
Jag kan alltid se vad som finns där, under klänningen.
Jag har varit med länge.
När ni tar av er klänningen förblir säkert allting där det ska vara.
Inget sjunker ihop.
Er kung säger att han svek mig för kärleks skull.
Jag säger att han gjorde det för fasta bröst och en trång mus.
Och jag kan respektera det.
Då jag var i er ålder hade jag brutit 50 löften för att få det där, utan tvekan.
Tja, jag har plats för er alla här.
Vi sätter upp tält utanför med mat och öl till resten av era män.
Tack, mylord.
Låt oss sätta igång.
Vinet ska flöda rött
och musiken ska spelas högt,
så lägger vi allt det här bakom oss.
Var?
Där.
Där. En bakre port.
Männen använder den när de besöker Yunkais kärleksslavar.
Dina män, men inte du?
Jag är ointresserad av slavar.
En man kan inte älska med egendom.
Där tar vi oss in i staden. Mycket få vakter. De känner mig.
De släpper in mig...
Vi kan inte smyga in en hel armé genom en bakdörr.
Jag dödar vakterna.
Jag tar med era två bästa män
och leder dem genom bakgatorna, som jag känner till väl,
och vi öppnar portarna på framsidan.
Sen kommer armén.
När vi väl tagit oss in, faller stan på några timmar.
Eller så leder du Grå masken och mig till slakt,
och våra ledare med.
Yunkais mästare betalar dig, och du behöver inte dela på tre,
för du har redan slaktat dina kumpaner.
Du är mycket misstänksam.
Bara de oärliga brukar tänka så.
Du leder De obefläckade.
Vad tror du?
Du är en ledare nu.
Litar du på honom?
Jag litar på honom.
Ni ger er av ikväll.
Då så. Vi ska förbereda oss.
Ser Jorah.
Du kan behöva en extra man.
Du är drottningvakten, ser Barristan. Din plats är hos drottningen.
Om vi är hennes lojala tjänare gör vi det som måste göras,
oavsett priset eller vår stolthet.
Vi är väster om Svarta slottet, men Nightfort är närmast oss.
Det var det första slottet på muren.
Nattväktarna övergav det under kung Jaehaerys I.
Det var för stort. Omöjligt att underhålla.
Förutom Svarta slottet är Nightfort det perfekta slottet för oss.
Det har en hemlig passage, Black Gate, som är lika gammal som muren.
Ingen har nog använt den på århundraden.
Den leder genom muren och rakt in i Nightfort,
om man kan hitta den, vilket jag råkar göra.
Hur vet du allt det här?
Jag läste om det, i en mycket gammal bok.
Vet du allt det, genom att ha stirrat på märken på ett papper?
Ja.
Du är som en trollkarl.
Vår far brukade säga
att ingen vilding kunde se muren och överleva.
Men här är vi.
Och vi lever.
Kom ihåg vad som händer med barn som flyr. Jag är din far, och jag sköter pratet.
Vägarna har blivit så usla.
- Tre ekrar har gått av idag. - Behöver du hjälp?
Ja, av åtta personer ungefär.
Det salta fläsket måste till Twins, till bröllopet.
Tack så mycket.
Nej! Döda honom inte.
Döda råttor skvallrar inte.
Du är så farlig, eller hur? Du skrämmer småflickor.
Dödar småpojkar och gamlingar. Du är en sån hård man.
- Hårdare än nån du känner. - Fel.
Jag känner en mördare.
- En riktig mördare. - Verkligen?
Du hade varit som en kattunge för honom. Han skulle döda dig med lillfingret.
Är det han?
- Nej. - Bra.
Döda honom inte.
Snälla.
Snälla, gör det inte.
Du är så snäll. En dag kommer du att dö på grund av det.
Var är vi?
I Gåva, tror jag.
Brandon Byggaren gav marken söder om muren till nattväktarna
som uppehälle och hjälp.
Mäster Luwin lärde mig det.
Den verkar inte hjälpa nån just nu.
Fina marker, och ingen krigar här.
Varför ge sig av?
Vildingar.
Ursäkta.
Men de kommer över muren och plundrar och stjäl med sig kvinnor.
Gamla Nan sa att de gör skallar till krus, och tvingar en att dricka sitt eget blod.
Gamla Nan sa så.
Det är en storm på väg.
Jag ser ingen.
En bra plats att söka skydd på.
Vi kan dricka blod medan vi väntar.
Jag behöver inte så mycket.
Bara en gammal gubbe, och åtta bra hästar.
Vad gör en gubbe med åtta hästar?
Föder upp dem, åt nattväktarna.
Hur förhindrar han att nån stjäl dem?
Nattväktarna beskyddar honom.
Inte idag.
Han säljer hästar, och han har guld där.
- Och riktigt stål. - Vi dödar honom.
Vi tar bara hästarna och rider iväg.
Gubben är inget hot.
Jag säger ju det.
Han är en gammal man. Ett spjut genom hjärtat är ett bättre sätt att dö
än att hosta sig till slutet medan bara hästarna hör på.
Nattväktarna skickar kanske några män för att leta efter en hästtjuv.
De skickar många fler för att jaga mördare.
Hoppas det. Att döda kråkor i deras eget slott är svårt.
Att döda dem här ute är vad vi gör.
Sprid ut er. Omringa hyddan och gå in.
Ygritte!
Töm ladan!
Ingen tror att du är grisbonde om du äter upp alla.
Den bästa delen på djuret.
Oroa dig inte. De är fortfarande där.
Jag vet att de är där.
Du ser efter hela tiden, som om du är rädd att de ska flytta på sig.
- Jag är inte rädd. - Självklart är du det.
Du är snart där, och rädd att du inte ska komma dit.
Ju närmare du kommer, desto räddare blir du.
Det är ingen idé att försöka dölja det med en sån min.
Jag känner igen rädsla när jag ser den.
Jag har sett rädsla många gånger.
Jag såg rädsla, hos dig.
Du är rädd för eld.
När Berics svärd brann upp såg du ut som en rädd liten flicka.
Och jag vet varför.
Jag hörde vad din bror gjorde mot dig.
Han tryckte ditt ansikte mot elden som om du vore en lammkotlett.
Gav det dig idéer?
Kanske det.
Gör det då. Du hinner kanske undan.
Du kanske lyckas ta dig dit.
De är bara på andra sidan floden.
Det närmaste du har varit din familj sen Ilyn Payne högg halsen av din far.
En dag ska jag köra ett svärd genom ditt öga så att det går rakt genom skallen.
Hur ska vi ta oss förbi muren?
Farbror sa att den är 210 meter hög.
Hur kom du förbi den?
Jag rodde över Bay of Seals.
Det skulle ta oss två månader att komma till Bay of Seals.
En del klättrar uppför isen.
Inte ens Hodor är stark nog för att klättra upp med mig på ryggen.
Hodor.
Nitton slott bevakar muren.
- Bara tre är bemannade nu. - Hodor!
Ett av de övergivna forten ger oss en passage.
Min farbror sa att portarna förseglades med is och sten när slotten övergavs.
Då får vi öppna dem igen.
Det är en ryttare där ute.
Bara en?
- Nej, fler. - Hodor!
- Det är bara åskan, rara jätte. - Hodor.
Jag ger upp.
- Jag ger upp. - Vildingar.
Var är Shaggydog och Sommar?
De jagar.
Hodor!
- Tyst, Hodor. - Hodor!
Få honom att vara tyst. Om de hör oss...
Tyst, Hodor. Säg... Säg inte Hodor.
Hodor!
- Hodor! - Hodor, lugna dig.
- Du måste vara tyst. - De kommer att höra oss.
Hodor, var tyst.
- Hodor! - Hodor, lugna dig.
- Hodor! Hodor! - Hodor, var tyst nu!
Vad gjorde du?
Ingenting.
Jag vet inte.
Vad var det?
En häst som dör.
Ta hit dem.
Det var de sista. Resten är döda.
Jag hörde skrik där uppe.
Åskan.
Jag kan höra skillnad på skrik och åska.
Det är kanske spöken.
Det där hjälper dig inte, farfar.
Vart var du på väg?
Det spelar väl ingen roll nu?
Nej, det gör det inte.
Skär halsen av honom annars berättar han för kråkorna att vi är här.
Du förstår nog det.
Låt mig åtminstone få stå upp.
Låt mig få dö värdigt.
Kråkan får döda honom.
Du är en av oss nu. Bevisa det.
Vargarna är där ute.
Jag kan inte göra det med vilje.
Jag vet inte hur.
Det händer i mina drömmar.
Du är en warg, Bran. Det finns i ditt blod.
Jag kan inte.
Du gjorde ju det, med honom.
En varg är inget i jämförelse.
Det ser skarpt ut.
Gör det.
Jag sa ju det. Han är fortfarande en av dem.
Gör det, pojke.
Gör det!
Han är en kråka. Han kommer alltid att vara en kråka.
Hans kråkhustru beskyddar honom.
Han hugger oss i ryggen om han får tillfälle.
Döda honom.
- Han är en av dem. - Nej!
Hör du det?
Du ska inte dö för en av dem.
Gör det.
Annars kommer de att hitta oss.
Du hade rätt hela tiden.
När ni hör nån vissla, kommer ni.
Jag är bra på att vissla. Bäst i landet.
Daario Naharis.
Det gick snabbt.
- Det kan finnas fler. - Det tvivlar jag på.
Yunkierna låter slavarna strida åt dem.
Kallar du det några få vakter?
Kom an! Vad kan du?
Lord Edmure,
jag hoppas att jag inte är en besvikelse för er.
Ni är en fröjd att se på, mylady.
Du kan nu svepa in bruden och ta henne under ditt beskydd.
I de sjus åsyn förseglar jag dessa två själar
och binder ihop dem i en evighet.
Se på varandra och säg orden.
- Fader, smed... - Fader, smed...
...krigare, moder... ...krigare, moder...
...jungfru, krona, främling. ...jungfru, krona, främling.
- Jag är hennes... - Jag är hans...
...och hon är min... ...och han är min...
...från idag till dess att jag dör. ...från idag till dess att jag dör.
- Är det säkert? - De är långt borta.
Du hade rätt.
Jag kan ta mig in i Sommars sinne när jag vill.
Naturligtvis.
Norr om muren finns det vildingar som kan kontrollera alla möjliga djur.
Men du gjorde mycket mer än så.
Du tog dig in i Hodors sinne.
Kan de inte göra det, norr om muren?
Ingen kan göra det. Någonstans.
När jag tittade genom Sommars ögon
- såg jag Jon. - Var då?
Han var med vildingarna.
- De försökte döda honom, han kom undan. - Han är på väg till Svarta slottet.
Det är dit vi borde gå.
Såvitt vi vet är Svarta slottet redan angripet.
- Om så många vildingar kom igenom... - Jag sa det.
Jag går inte norr om muren.
Allt Jojen berättade för mig är sant.
Du såg ju vad jag gjorde med Hodor.
Jag måste hitta den treögda korpen.
Lyssna nu, lille lord.
Oroa dig inte.
Jag ber dig inte att följa med mig.
Det vore inte säkert för Rickon.
Jag? Jag följer med dig.
Nej.
Du, Osha och Shaggydog ger er av mot Last Hearth.
Umber är våra fanbärare. De kommer att skydda er.
Jag följer med dig. Jag är din bror. Jag måste beskydda dig.
Just nu måste jag skydda dig.
Robb krigar, och jag ska bortom muren.
Om nåt händer oss, ärver du Vinterhed.
Hittar du till Last Hearth?
Ni sydbor bygger era stora slott, och flyttar aldrig.
Ni är lätta att hitta.
Vi är inte sydbor.
Och jag vill inte lämna dig.
Kom hit, lille soldat.
Du och jag ska få uppleva lite äventyr.
Du måste inte göra det här.
Din familj tog hand om mig, och de var vänliga, utan anledning.
Vi kommer att klara oss fint, du och jag.
Umber är stora krigare. Även jag har hört talas om dem.
De lär dig att använda ett svärd.
Jag kan redan använda ett svärd.
Går ni nu? Det är mitt i natten.
Jag har lärt mig att gå i mörker.
Ta farväl, lilleman.
Håll honom säker.
Han betyder allt för mig.
Vi har väntat länge nu.
Har vi inte?
Jag vet inte, säg det. Hur lång tid tar det att plundra en stad?
Det var som ni sa.
De begrep det inte förrän det var för sent.
Deras slavsoldater kastade sina spjut och kapitulerade.
Och Daario Naharis?
Staden är er, min drottning.
De är duktiga, eller hur?
Det borde de vara med tanke på priset.
Se på folket där.
Han klagade över äktenskapet hela vägen från Floddalen,
men se på honom nu.
Gudarna älskar att belöna dårar.
- Farbror? - Ja?
Han är min brorson. Jag älskar honom. Och han är en dåre.
Dricker ni inte, lord Bolton?
Aldrig, mylady. Man blir avtrubbad.
Det är meningen.
Gifte inte ni er med en av Freyflickorna?
Jo. Lord Walder lät mig välja bland barnbarnen
och lovade mig flickans vikt i silver som hemgift.
Så jag har en fet ung brud.
Jag hoppas att hon gör er lycklig.
Hon har gjort mig mycket rik.
Ursäkta mig, mylord, mylady. Jag måste hitta ett träd att pissa på.
Mor är ensam med Roose Bolton. Jag borde rädda henne.
Din mor är den sista som behöver räddas.
Var snäll. Hon har äntligen börjat tycka om dig.
Och jag tycker om henne.
Men om hon fick som hon ville skulle jag vara tillbaka i Volantis
och spela på min harpa medan du satt där
och åt björnbär ur Roslin Freys hand.
Jag har kanske gjort ett stort misstag.
Att slå kungen är högförräderi.
Nej, låt bli.
Förolämpa dem inte.
Ers nåd.
Sept har bett sina böner,
ord har sagts
och lord Edmure har svept in min dotter.
Men de är inte man och hustru ännu.
Ett svärd behöver en slida.
Och ett bröllop behöver kopulation.
Vad säger Ers majestät?
Till sängs! Till sängs!
Om ni anser att tiden är inne, lord Walder, så för all del,
vi ska föra dem till sängen.
Till sängs! Till sängs!
Gå nu.
Försiktigt, damer.
När ni har släppt lös monstret går det inte att bura in honom igen.
Till sängs! Till sängs!
Stackars flicka.
Alla brudar får utstå samma sak.
Ni uthärdade säkert det med behag.
Nej, Ned förbjöd det.
Han sa att det vore fel att krossa en mans käke under vår bröllopsnatt.
Det där är en mycket underlig sed.
Det verkar nog underligt för en främling.
Verkar det normalt, tycker du?
Det är en tradition.
Utan bröllopssängsriten finns det inga bevis för att
man har fullbordat äktenskapet.
Nej, men det finns andra sätt att lämna bevis.
Pojke eller flicka?
Jag vet inte.
Men om det är en pojke vet jag vad vi ska döpa honom till.
Gör du det?
Fadern borde få säga sitt angående sin sons namn.
Eddard.
Vill du inte lära lille Ned Stark att rida?
Jo.
Se så, rada upp dem!
Vart ska du?
Jag har salt fläsk till festen.
Festen är slut.
Det låter inte så.
Säger jag att den är slut, så är den slut.
Vänd kärran och försvinn.
Jag har grisfötter också.
Är du dum i huvudet? Vänd om.
Ers nåd.
Jag känner att jag har försummat mina plikter.
Jag har gett er kött, vin och musik,
men jag har inte visat er den gästfrihet ni förtjänar.
Min kung har gift sig och jag är skyldig min nya drottning en bröllopsgåva.
Robb!
Redo att resa hem till Vinterhed nu?
Är festen slut nu?
Ja, den är slut.
Sikta!
Det är för sent.
Kungen av Norden reser sig upp.
Lord Walder!
Lord Walder, det räcker nu!
Låt det vara slut!
Snälla. Han är min son.
Min förstfödde son.
Släpp honom, så svär jag att vi ska glömma det här.
Jag svär vid de gamla gudarna och de nya.
Vi ska inte hämnas.
Du har redan svurit en ed här i mitt slott.
Du svor vid alla gudar att din son skulle gifta sig med min dotter!
Ta mig som gisslan, men låt Robb gå.
Res dig, Robb. Res dig och gå härifrån.
Snälla!
Och varför skulle jag låta honom göra det?
Vid min ära som en Tully,
vid min ära som en Stark,
släpp honom, annars skär jag halsen av din hustru.
Jag hittar en annan.
Mor.
Släkten Lannister hälsar.